Kandidat Mosta na listi za Gradsko vijeće Makarske, Matko Milunović, profesor kineziologije, danas se obratio javnosti na temu društvenog statusa djece i starijih u Makarskoj, za koji smatra da je na poražavajućoj razini.
"Gdje su danas naša djeca i umirovljenici?"
Matko Milunović podsjetio je kako su vladajućima svake četiri godine puna usta djece, mladih i starih, a zapravo apsolutno ništa ne poduzimaju da to stanje promijene, iako to mogu.
„Da bi imali što kvalitetniji život, od primarnog je značaja stvoriti preduvjete za odvijanje nastave osnovnog školstva u jednom jutarnjem turnusu, a toga nema. Kako ćemo omogućiti kvalitetno odvijanje obiteljskog, sportskog, kulturnog, duhovnog i rekreativno-zabavnog života, ako ljudima za to ne osiguramo vrijeme. Po tom pitanju, ne samo aktualna vlast, nego ni jedna politička opcija u Makarskoj nije se potrudila da išta napravi.
Most želi donijeti promjenu i u Makarskoj osigurati uvjete kako bi se i mlađa i starija populacija mogle baviti sportskom rekreacijom. O starijima se ovdje govori sa stidom, a cijeli svoj radni vijek doprinosili su proračunu Grada Makarske, a Grad im s druge strane nije pružio ništa što bi im zadržalo dostojanstvo i vjeru u zajednicu. Nedopustivo je da nam bazen otvara svoja vrata tek u poslijepodnevnim satima, što zainteresiranima onemogućuje plivanje u jutarnjim satima.
Školsko plivanje? U Njemačkoj svaki tjedan s organiziranim prijevozom, u Makarskoj na 200 metara udaljenosti - nemoguće! Gdje mi to živimo? Gotovo nijedan razred Osnovne škole nije se okupao, a kamoli organizirano plivao u bazenu. Zar se tako razvijaju zdrave navike naše djece i čuva zdravlje naših starijih?“, rekao je Milunović, te je upozorio kako je zbog brzopletosti i nekonzultiranja sportske struke napravljena velika šteta u projektnom rješenju dvorane i bazena.
Milunović je objasnio kako je dvorana na zapadnom dijelu trebala biti nešto duža, a na južnom dijelu nešto šira, čime bi se omogućilo paravanskom podjelom dvorane na tri dijela istovremeno treniranje triju sportova. Ovako se svake godine, kaže Milunović, vodi borba sportskih udruga za dobivanje termina za treniranje i umjesto da se vodi briga o mogućoj rekonstrukciji ili izgradnji dodatne dvorane, pišu se pravilnici i kriteriji kojima je svrha selektirati ili zaustaviti udruge koje traže termin u dvorani.
„Ured za društvene djelatnosti koji bi trebao voditi računa o svemu ovome već godinama koči poticanje i bavljenje sportom, a sada ti isti ljudi traže još veće ovlasti. U konačnici trebamo se riješiti upravo njih, koji sport, kulturu i njihove vrijednosti koriste radi trgovine, sluganstva, osobnog probitka i koncentracije političke moći, a ne za dobrobit cijele zajednice, za što ih u konačnici i plaćamo. Nalazimo se ispod regresijskog pravca koji označava očekivana ulaganja s obzirom na razinu ekonomskog razvitka. Makarska slovi kao razvijeni grad. Očekivana razina ulaganja u sport i rekreaciju za Makarsku bi trebala biti 3% proračuna grada, što znači da bi ga trebalo udvostručiti sa sadašnjih 1,5%.“
Milunović je podsjetio kako je znanstveno dokazana veza između ulaganja u sport i psihofizičkog zdravlja populacije, te kvalitete života.
„Makarska se u prijašnjim vremenima često u turističkom smislu mjerila s Porečom. Danas je Poreč sa svojih 6 javnih sportskih dvorana i 130 dječjih igrališta po kvaliteti života iznad svih gradova u Republici Hrvatskoj. Poreč je prepoznao važnost ulaganja u sport i sportsku rekreaciju, dok Makarska to nije, i štoviše, trudi se uništiti ograničene prirodne resurse za razvoj rekreacije uvlačenjem betonskih zgrada u nekad zaštićene zelene zone. Članak 52. Ustava Republike Hrvatske jasno kaže da je za more, morsku obalu i otoke, vode, zračni prostor, rudno blago i druga prirodna bogatstva, te zemljište, šume, biljni i životinjski svijet, zakonom određeno da su od interesa za RH i time imaju osobitu zaštitu. Što se to događa Makarskoj? Zašto dopuštamo da nam devastiraju sadašnjost i budućnost? Ne treba nas čuditi ovo stanje, kada smo im zadnjih 30 godina propustili usaditi svijest o važnosti prirodnih resursa i o aktivnom očuvanju zdravlja. Ovdje su o tome desetljećima odlučivali stranački podobni, a neizmjerno nesposobni ljudi. Da nisu, ovakve devastacije u gradu Makarskoj ne bi bile moguće. Stanje duha bi bilo takvo da to ne bi bilo moguće, i to bi bila najbolja zaštita grada i građana Makarske“, zaključio je Milunović.