Mlada hrvatska taekwondoašica, članica TKD Marjan, dvostruka uzastopna svjetska prvakinja, trostruka uazstopna europska, pobjednica europskih igara u taekwondou koja je dobila i nagradu Sportskih novosti za najbolju sportašicu u 2023. godini, te nova olimpijska brončana djevojka iz Splita Lena Stojković ispričala nam je kako je zapravo ušla u svijet taekwondoa i zašto se u njemu i zadržala.
Rezultati vrijedan divljenja i ostvarenja koja je Lena postigla zbilja su impresivna, no ova djevojka je vrlo skromna. Kada priča o sebi i svojim uspjesima, nema tu velike hvale, jako se skromna, a rekli bismo čak malo i samozatajna jer od svih tih uspjeha, medalja i naslova njoj je najbitnije da se ona i dalje trudi i da dobije, kako je kazala, 'borbu sama sa sobom'.
U splitski TKD Marjan na Blatine stigla je još dok je bila vrtićke dobi.
„Sada imam 22 godine, a taekwondo sam počela trenirati s četiri godine. Moj je brat išao tu na trening, dvorana je bila blizu naše zgrade i ja sam u toj dobi htjela sve što i stariji brat i tako sam zapravo počela trenirati. I ostala do danas.
U početku su to bile više motoričke vježbe, s vremenom i kako sam bivala starija učila sam udarce, forme, specijalne tehnike i krenula su i natjecanja. Zbog tih zanimljivih udaraca i sparinga mislim da sam zapravo u ostala“, kazala nam je simpatična Lena te dodala kako su prije bili i atraktivniji udarci, vrtnje i sve skupa joj se to jako svidjelo u tom sportu.
Prošle godine Lena je izvela neviđeni podvig i ispisala povijest sporta, dva puta za redom osvojila je svjetsko (i europsko) zlato. U Guadalajari osvojila je naslov svjetske prvakinje, a onda je u lipnju postala svjetska prvakinja u taekwondou u azerbajdžanskom glavnom gradu Gakuu u kategoriji do 46 kilograma. Time je Lena ispisala povijest hrvatskog sporta jer nitko u povijesti nije dvaput zaredom osvajao svjetsko i europsko zlato. A zlato je bilo još i sjajnije jer je to bila 110. medalja na 'velikim' natjecanjima za splitski klub. A onda su uslijedile Ljetne Olimpijske igre u Parizu...
Također je osvojila zlatne medalju u svojoj disciplini na Europskim prvenstvima u taekwondou u Sofiji 2021., u Manchesteru 2022. i u Beogradu 2024. godine.
Pobijedila je na Europskim igrama u Krakovu 2023. godine i bila brončana na Olimpijskim igrama mladih u Buenos Airesu 2018. godine.
Osvojila je brončanu medalju na OI 2024. u Parizu.
Trenira i do četiri puta dnevno, a leđa joj 'čuva' trener Veljko
Lenu bismo mogli nazvati pravim malim čudom iz 'Marjana', ali ona ne želi da se to tako prezentira. Kao što smo već rekli, skromna je to djevojka i jednostavno 'obična' i u samom razgovoru.
Zanimalo nas je je li imala nekih većih ozljeda i je li taekwondo zapravo opasan sport, posebice za nježniji spol.
„Hvala Bogu nikada nisam imala nikakva značajnije, veće ozljede. Stvarno imam tu sreću da nisam imala ozljede. U ovom sportu važan je oporavak koji imamo i konstantan rad s fizioterapeutima i da se i sami stalno brinemo o svom tijelu. Što se tiče toga je li opasan sport pa ne bih ga nazvala tako. Postoje nokauti koji se događaju, ali ne toliko često. Taekwondo bi nazvala prelijepim sportom, vještinom. Nije to samo čista borba i to je ono što se meni sviđa. Ti možeš pobijediti, ali nije bitna samo snaga, bitnije je kako ćeš zadati taj udarac, gdje ćeš ga zadati. Treba imati dobru tehniku, brzinu,… to je važnije“, pojasnila nam je.
U klubu nekada trenira i do četiri puta dnevno. Doslovce što ne spava tamo, šalimo se.
„Često treniram, ovisi o periodu godine. Pred natjecanja treniram najčešće do tri puta dnevno, kada su u pitanju veća natjecanja kao što su sada bile Olimpijske igre trenirala sam i do četiri puta dnevno. Ujutro imamo jedan trening, trčanje ili kondicija, potom individualni. Onda slijedi malo odmora, pa novi trening i navečer sparinzi. To nekako tako izgleda pred velika natjecanja.
Moj trener koji me prati od samih početaka Veljko Laura je inače jako srčan i baš voli taj taekwondo i cijeli dan provodi u dvorani, velika mi je podrška u tom svemu i drago mi je što smo od početka skupa“.
Niže uspjehe jedan za drugim
U najsportskijem i najlipšem gradu biti izabrana za sportašicu godine od Hrvatskog olimpijskog odbora, ali i nagrađena od strane Sportskih novosti, veliko je priznanje i čast. Prokomentirala nam je što za nju znače i te nagrade.
„Bila sam izabrana za sportašicu Hrvatske 2022. i 2023., od splitskog Saveza sportova i od Sportskih novosti, od Hrvatskog olimpijskog odbora 2023. Naravno da mi je čast primiti nagradu i da je to prelijepo priznanje i od hrvatskog Olimpijskog odbora. Ana Zaninović, Blanka Vlašić, Sandra Perković,…sve one su dobivale te nagrade, a to su velika imena i za mene je to bila posebna čast i posebno priznanje, ali i daljnji poticaj“, kazala je.
Lena je Hrvatskoj donijela i veliku nagradu s Ljetnih OI u Parizu - broncu i još jednom pokazala koliko je ženski taekwondo u Hrvatskoj jak.
Podsjetimo, prije nje medalje s Olimpijskih igara u taekwondou za Hrvatsku su osvojili Martina Zubčić (bronca 2008.), Sandra Šarić (bronca 2008.), Lucija Zaninović (bronca 2012.), Matea Jelić (zlato 2021.) i Toni Kanaet (bronca 2021.). Posljednji trojac je, za one koji ne znaju, također iz splitskog 'Marjana', a ovoga ljeta s medaljom iz Pariza im se pridružila i Lena.
"Trud mi se vratio ovim naslovom na OI"
U borbi za broncu pobijedila je Turkinju Merve Dincel Kavurat, aktualnu svjetsku prvakinju.
„Ovo u Parizu je značilo da sam ja uspjela pobijediti sebe u glavi i napraviti iskorak sama sa sobom i da bez obzira što bilo, kada se trudiš i radiš to će se uvijek isplatiti i vratiti na neki način. Meni se ovaj put vratilo tim naslovom.
Vjerujem da nije samo medalja bitna i da nije samo medalja povratak već put kako si došao do tu i stvarno mislim kada se ti trudiš i radiš da će se to uvijek isplatiti samo moraš tražiti načine na koje ti se to vratilo. Ja ne vjerujem da se meni to vratilo samo u obliku ove medalje nego i u dosta drugih stvari“, ispričala nam je Lena te dodala:
„Osjećaj osvojiti medalju na Olimpijadi je bio predivan, dvorana Grand Palais u centru grada, palača, sve lijepo uređeno, borilište, velike tribine sa strana,…sve to je dodalo još jednu čar tome da mi je drago da sam baš na tom mjestu osvojila medalju.
U borbu sam ušla baš spremna, u toj borbi za medalju sam u glavi imala samo 'Idem napraviti što moram' i na kraju je to rezultiralo jednom pobjedom i osvojenom medaljom“.
Ovom medaljom Lena je ispisala i dio stranice povijesti splitskog taekwondo kluba 'Marjan'.
„Ne pratim i ne brojim sve rezultate, ali za mene su Ana i Lucija u klubu na samom vrhu tako mi je čudno da se ja tu spominjem kao neka naj, ali drago mi je da moji rezultati govore za mene“, skromno je kazala.
Lena je pri povratku s OI imala i više dočeka, kako to i zaslužuje jedna pobjednica. Prvi doček je bio u zračnoj luci, potom doček u klubu, na Rivi, Poljudu,…
„Ovu medalju sam zbilja proslavila na više načina. Doček u samoj zračnoj luci, doček od strane kluba, na Rivi, na Poljudu gdje sam izašla na prepun stadion prije utakmice tako da to je za mene sve posebno. Na Rivi je bio predivan osjećaj popet se na pozornicu baš zato jer je to Split koji je stvarno najsportskiji grad na svitu i to se vidi koliko Split živi sport i koliko voli sportaše i cijeni ih. Bila mi je bila čast popeti se na tu pozornicu, pogotovo pored svih sportaša olimpijaca koji su bili tu“.
Obitelj i klub kao najveća podrška
Ipak, Lena one najdublje osjećaje dijeli sa svojim najbližima koji su joj podrška od prvog dana, a to su njena obitelj i njen 'Marjan'.
„Ali moram reći da s obitelji uvijek dijelim sve te emocije i nakon OI mi je bilo drago da napokon mogu odahnuti i uživati s obitelji i prijateljima u slobodno vrijeme i proživjeti te osjećaje kroz zajedničku priču i razmjenjivanjem naših dojmove iza samog natjecanja.
Obitelj i klub su ti koji uvijek stoje tu iza mene, koji proživljavaju sve sa mnom i zbilja sam im zahvalna na tome“.
Nakon OI Lena se odlučila malo odmoriti, uživati u moru i ljetu, malo se odmaknuti, a onda se, naravno, vratiti treninzima.
Poruka za kraj
Za kraj našeg razgovora upitali smo Lenu da uputi poruku mladima koji se dvoume oko odabira ovoga sporta ili prelijepe vještine kako Lena naziva taekwondo.
„Mislim da je ovo jedan predivan sport i bez obzira ako ste i djevojke ovo je zato predivan sport. Najvažnije od svega je sam u sebi naći neku motivaciju, ne raditi ništa zbog drugih jer onda to neće biti iskreno. Potrebno je da sam u sebi pronađeš motivaciju, da pobjeđuješ sam sebe iz dana u dan i vjeruješ u sebe i u taj svoj uloženi trud da će se isplatiti.
I nakon što odradite i pripreme i odradite i natjecanje, bitno je vjerovati u taj svoj trud i kakav god bio rezultat vi ćete znati da ste dali sve od sebe“, poručila je naša sjajna splitska Marjanka.